PROGRAM DESTINAT PERSOANELOR MATURE
În episoadele anterioare:
Această femeie e sora mea.
- M-ai urmat până-n Europa? - Mă aflu aici cu treburi, Patricia.
- Dar nu știi cine-s eu? - Jason Jason Spintecător.
Ți-ai fute mama să-i salvezi viața?
Nu voia s-o lase pe Esme singură.
Dar l-am convins.
Din cauza mea. E vina mea.
Esme a fost ucisă pentru a te face să suferi.
Ucigașul ei se uită cum te zvârcolești.
Știți cine a ucis-o?
Îmi veți da numele dacă fac ceva pentru dumneavoastră mai întâi.
Lucram pentru dumneavoastră.
Sunteți Lord Harwood.
Lord James Harwood.
- Nu-s Harwood! - Bine.
Lupta încă se duce, dar nu merge prea bine.
Pierdem bătălia pe străzi.
Vrem un armistițiu și le-am cerut să aranjeze o întâlnire între mine și Frances Gaunt,
să discutăm termenii. Apoi o vom ucide.
Am avut senzația distinctă că știu. Știu că-s din CIA.
Am o slujbă pentru tine, dacă ești interesat.
Trebuie să reușești seara asta dacă vrei numele ăla.
Noapte bună, doamnelor.
Treci.
- Să-l trezesc pe tata? - Nu.
Asta va cufunda afurisita de Alianță a Nenumiților de tot.
Văduva, dna Thwaite, a fost numită lider interimar până la alegeri.
Anglia va fi a ta curând, fata mea.
Tulburări sociale și violențe stradale
între grupuri extremiste de aripă stângă și cea dreaptă
au izbucnit de-a latul națiunii ca urmare a morții neexplicate
a lui Julian Thwaite,
lider al așa-numitei Alianțe a Nenumiților.
Premierul a emis un comunicat.
Ne confruntăm cu gravul pericol al anarhiei fățișe...
Închide-l!
- Închide-l, Lulu. - Da, stăpână.
Legea și ordinea sunt zidurile...
Ești bine, Roșcatule?
În care se află rădăcinile democrației.
- Îl știu pe omul ăla. - Da, e premierul.
Ăla-i omul care mi-a făcut rău.
Exact, el e. Îți aduci aminte.
Își aduce aminte.
Bravo. Continuă.
Îți amintești numele tău?
James.
Bingo!
Exact, scumpule. Ești James.
James care?
James...
Harwood.
James Harwood.
Numele meu e James Harwood.
Lord James Harwood.
Ura!
Lider al Societății Corbului.
Omul acela m-a torturat.
Mi-a distrus viața.
Trebuie să moară.
EPISODUL 6 CILLA BLACK
Traducerea: Reef
Proștii dracului.
Țineți minte: de continuă așa, vom înota în râuri de sânge.
Vâslim la canoe prin el.
Asasinări, răscoale - zici că suntem franțuji.
Ești bine, Daveboy? Iar ai de pătimit?
Un nimic, cumetre.
Da, domnule: ce vă pot da?
Nimic, mulțumesc.
Te caut de două zile.
Am fost beteag.
Ce s-a întâmplat?
Păi... ce pot spune?
Am smintit-o, da?
Mai sunt și de-alea.
- Scuze. - Scuze: "mai sunt și de-alea"?
A căzut ținta greșită.
Corect.
Dar pe aia nu eu am făcut-o, ălălalt.
Da, ălălalt.
Cel care te-a ajutat să scapi.
Tare drăguț din partea lui.
Cine-i ăla?
N-aș putea spune.
Purta mască.
Un tip misterios, nu?
Pentru cine lucra?
Și cum dracu' să știu eu asta?
Trebuie să explic beleaua asta șefilor mei.
Vor vrea răspunsuri.
Vreo părere?
Nu.
Iată teoria mea: tu ai fost asasinul,
dar nu Gaunt ori Societatea Corbului ți-au cerut să-l ucizi pe Thwaite.
Nici guvernul - ăia au puzderie de ucigași. De ce să vină la tine?
Apoi mi-a sărit un nume în minte.
Aud că ai devenit prieten bun cu John Spintecător.
M-ai spionat.
Asta nu-i dezmințire - o iau de "da".
Tu l-ai ucis pe Thwaite și Spintecătorul te-a trimis.
Ia-o cum vrei. Dă-mi pace.
De ce, Doamne iartă-mă,
ar vrea Spintecătorul să-l ucidă pe liderul Alianței Nenumiților?
Ce-i pică lui?
Încurcat.
Suspectez că lucrează pentru altcineva.
Nu ți-o fi zis cumva - pentru cine lucrează?
Pui o grămadă de întrebări, dle Wayne.
Ești sigur că vrei răspunsurile?
Asta a sunat vag a amenințare.
Eu nu fac amenințări - la ce să zici oamenilor ce vei face?
Posibil să fi declanșat un război civil. N-ai făcut deja destul rău?
Eu nu vreau să o-ncurci.
Dar nu pot spune la fel și pentru prietenii mei.
Unii din ei nu sunt așa blânzi ca mine.
Nu mă sperii, Alfred.
Am și eu prieteni din ăia.
Coit... obraznic.
- Ce prieteni are? - Zice de CIA.
Fute-m-aș.
Doar pozează ca activist al Alianței Nenumiților; e agent american - CIA.
- Sara bună, Daveboy. - Toate bune?
Alfie.
- Tot de-aia? - Da.
Și un pachet de grisine.
Nesimțit.
Ei ce-i veni?
Ce-i greșit să ceri grisine?
Ce?
Vrei câta? E destul.
Nu, mersi.
Eu mi-am făcut partea. Mi-ați promis un nume.
Așa e.
De ai avea un înger pe umăr, ți-ar zice:
"Întoarce-te acum, Alfie. Depărtează-te.
Seninătatea e cea mai bună răzbunare."
S-ar înșela.
Câtă vreme ești sigur...
Mergi s-o vezi pe baroana Ortsey, la Spitalul Regal Betleem.
Ea îți va spune cine a ucis-o pe Esme.
Cine-i baroana Ortsey?
Baroana e...
Mai mult o "ce" decât o "cine".
SPITALUL REGAL BETLEEM
Am venit s-o văd pe baroana Ortsey.
Completați un formular.
Vă vom analiza cererea în timp util și vă contactăm prin poștă.
- N-am timp de alea, vreau s-o văd acum. - Aia nu se poate, domnule.
M-a trimis John Spintecător.
Bună dimineața, doamnă.
Bună dimineața, soră-șefă.
Bună dimineața, tinere.
- Cum te numești? - Alfred Pennyworth.
- Spune iar. - Alfred Pennyworth.
Îmi place glasul tău, Alfred Pennyworth.
Cum te pot ajuta, Alfred?
De ce sunteți acolo? Ce ați făcut?
Grozăvii, dragul meu - grozăvii.
Nu întreba iar, că-ți spun. Vei vrea să nu fi știut.
De ce ești aici, Alfred?
Mi-a zis John Spintecător că îmi puteți spune cine mi-a ucis logodnica.
Dar acum că ești aici, ai îndoieli.
Mă așteptam, știți dumneavoastră, la un informator.
- Sunteți o ghicitoare, nu-i așa? - Nu, vai de mine.
Sunt vrăjitoare - altceva.
Nu cred în vrăjitoare și stafii și toate balivernele alea.
Adevărului nu-i pasă ce crezi.
Bun, atunci: cine mi-a ucis logodnica?
Ziceți-mi și vă fac cruce-n palmă cu banul de argint.
Sarcasmul e o formă tare urâtă a istețimii. Iar eu nu știu cine ți-a ucis logodnica.
- Deci îmi irosiți vremea, atunci. - De fapt, tu mi-o irosești.
Scuze de deranj.
Cine e cealaltă femeie?
- Ce înțelegeți prin asta? - Ce spun.
Am o puternică senzație că e o altă femeie
implicată în uciderea logodnicei tale - cine e?
Nu există o altă femeie.
Atunci mă înșel. Nu contează.
Ești tare bun...
La a sta tăcut și neclintit - ăla-i un dar minunat.
- Continuați. - Să continui?
Faceți-vă hocus-pocus-ul.
- Nu, nu mi-l fac. - De ce nu?
Ești mojic și cinic și nu vreau să te ajut.
Îmi cer scuze.
- Nu-i destul. - Păi ce vreți să spun?
Spune: "Vă rog, doamnă, ajutați-mă. Fac orice."
Vă rog, doamnă, ajutați-mă. Fac orice.
Prea bine. Te ajut, dar mai întâi trebuie să-ți dovedești credința în mine.
Cum?
La lună plină,
adă-mi un trandafir roșu
și mâna stângă a unui ucigaș.
Și-ți voi spune tot ce trebuie să știi.
Lasă-te.
Nu vrei și ochi de broască râioasă?
Ești o căpiată, ori o mincinoasă afurisită. Iar eu fraier, în orice caz.
Te-ntorci tu, Alfred.
Te-ntorci tu.
AMBASADA STATELOR UNITE ALE AMERICII
ȘEFUL BAZEI CIA
Mă bucur să te văd, Thomas.
Și eu, domnule.
Cei de acasă vor să audă ce a mers prost cu operațiunea Gaunt din perspectiva ta.
De ce nu a fost asasinată Gaunt?
Omul meu a smintit-o.
Mai sunt și de-alea.
Am fost foarte supărat la început,
dar apoi am analizat situația și găsesc...
Că nu mă pot învinovăți.
Nu în întregime.
De fapt, mai degrabă aș învinovăți Compania.
Trebuia să fi fost informat de toate planurile voastre.
Chiar trebuia? Explică.
M-am întrebat: cine a comandat uciderea lui Julian Thwaite?
Nu Gaunt și Societatea Corbului.
Nu Downing Street-ul ori regina.
- Nu? - Thwaiții erau o echipă.
De ce să ucizi unul, când ar trebui uciși amândoi?
Cine beneficiază dintr-un așa ciudat aranjament?
Doar o singură persoană: Undine Thwaite.
Ea devine liderul necontestat al Alianței.
Subțire argument.
Am și alte dovezi. Ăsta-i doar caimacul.
De chiar și-a omorât soțul, e una din două:
o neghioabă nesăbuită, ori o femeie cu amici influenți care-i sprijină jocul.
Din care deduc că Undine Thwaite și guvernul SUA au conspirat împreună
să-l ucidă pe Julian Thwaite.
- Interesantă idee. - Asta nu-i o dezmințire.
Îți pot spune că avem pe cineva foarte aproape de Undine Thwaite.
- Noi o controlăm. - Cinevaul vostru e John Spintecător.
Nu pot nici confirma nici nega asta.
Acum tu va trebui să aduni cioburile.
Se apropie alegerile congresionale în SUA.
America vrea cel puțin șase luni de liniște și pace în Europa.
Deci ne trebuiește armistițiu între Corbi și Nenumiți.
Uite nota de execuție operațională.
În următoarele zile, Undine Thwaite va aranja o altă întâlnire cu Gaunt.
Omul nostru se va asigura că vei fi acolo ca parte din echipa lui Thwaite.
De data asta îi va oferi lui Gaunt un armistițiu sincer și rezonabil.
Dacă Gaunt acceptă, toate-s bune. Dacă refuză, trebuie să plece.
La ultima discuție, Gaunt era moartă cu orice preț.
Acum e speriată. Odată la un pas de moarte.
Va fi mai flexibilă.
Dacă Gaunt intră în joc, trăiește. De nu, o elimini tu.
Eu?
- Personal? - Ești gata?
Da.
Sunt.
M-ați păcălit!
Cum așa?
Baba-i nebună. Se crede vrăjitoare.
Și tu nu o crezi?
Normal dracului că nu. Nu există vrăjitoare.
Sincer, Alfie.
Știu că baroana te poate ajuta, dacă-i oferi ocazia.
Dacă ai puțină credință.
M-ați păcălit, dle Spintecător.
Să zicem că da.
Atunci, ce?
Atunci sunt foarte dezamăgit de dvs.
Așa-i viața.
Sunt cioclu.
Nimeni nu-i fericit când mă întâlnește.
ARDE ANGLIA! IZBUCNESC BĂTĂLII STRADALE!
Ce mă bucur să te văd iar pe picioare, Alfie.
- Nu-i așa, dle P? - Așa e.
Doar că...
Pari atât de furios.
Ești furios?
Eu? Furios? Nu.
Sunt mama ta, Alfie - îți știu toanele.
Ai tot dreptul să fii supărat după cele prin care ai trecut, fiule.
Câtă vreme nu te-ntorci la zăcutul în pat.
- Ce încerci să spui? - Suntem îngrijorați, Alfie.
Tot alergatul ăsta cu John Spintecător.
Nu-mi place să vorbesc de rău pe nimeni, dar nu-i un om bun.
Îmi pare rău, dar nu e. E...
- Nici n-aș vrea să spun ce este. - O influență proastă.
Nu-ți face griji, mamă.
Știu ce e și n-are nici o influență asupra mea.
Am terminat cu el și toate rahaturile alea obscure.
- Trebuie să mă uit la partea bună. - Tare mă bucur să aud asta.
N-ai nevoie de prieteni din ăia, fiule.
Ai familie care te iubește.
Așa e. Ține minte asta.
Am să țin.
Îmi pare rău că am fost așa o povară de când...
De când a murit Esme.
Am să mă schimb.
Îmi iau vechea slujbă înapoi, un nou început.
Pun în urmă ce-a fost.
Da?
Înțeles.
Vin imediat.
Doamne...
Hristoase.
- Salut, frățioare. - Ce cauți aici?
Armă adevărată, aia?
Patricia, ce cauți aici?
Îmi trebe bani și tu ai ceva. De ce ai o armă?
- De ce te-ai întors la Londra? - Aer umed - bun la ten.
Ce mă-sa tot stai prin camerele astea sinistre de hotel? De ce nu cumperi un loc?
Asta nu-i convenabil. Am o întâlnire urgentă de afaceri.
Nicio grijă. Nu stau.
500 de lire ar trebui să-mi ajungă.
Nu-ți mai pot da bani, Patricia. Îi dai pe droguri. Și nu-ți pot purta de grijă acum.
Cine ți-a cerut să-mi porți de grijă? Ți-am spus în mod expres...
Să-mi dai în pula mea pace, nu?
Cred că ți-am zis. Doar dă-mi ceva bani și lasă-mă să plec.
Te iubesc, Pat. Nu vreau să mori.
- Ce simpatic. - De ce ești așa nefericită?
Pe mă-ta.
Iisuse.
Slavă cerului că ești acasă.
Putem intra?
Sigur.
Sora mea, Patricia.
Grijă.
- E-n regulă? - Da, e bine.
E beată și drogată și penibilă.
Mai marș, muist cucernic.
Gura.
Știu că-i o groaznică impunere, dar...
trebuie să particip la o treabă urgentă și nu o pot lăsa singură în halul ăsta.
E în stare de... orice.
O pot lăsa cu tine câteva ore?
Sunt cam ocupată.
Serios? Nu-ți va face nicio problemă.
- Numa' ce-ai zis că-i în stare de orice. - Nimic ce n-ai putea tu rezolva.
Chiar n-am pe altcineva la care să apelez, tu fiind umblată, să zic așa.
- Cât de mult vei lipsi? - Nu mult.
Mulțumesc nespus. Chiar tare cumsecade din partea ta.
Unde pula mea suntem?
Deci...
Ea nu știe nimic de munca noastră comună - nimic.
- De unde te știu? - Da - bună întrebare.
Te-ar deranja foarte tare dacă ești o fostă iubită?
Nu mă pot gândi la o poveste mai plauzibilă.
Tu m-ai lăsat ori eu pe tine?
Contează?
Pare genul de femeie care va întreba.
Atunci... tu pe mine.
Unde mă aflu?
Pat, ea e Martha Kane, o veche prietenă.
Ea-ți va purta de grijă cât sunt cu treburi.
Te rog, fii cuminte.
Așa - trebuie să plec.
Mulțumesc tare mult.
Doamne...
Cine zicea că ești?
- Martha. - "Martha".
Nu genul obișnuit al lui Tommy - deloc.
Care-i genul lui obișnuit?
Știi tu: fetițe drăgălașe.
Tu ești mai mult "tânără modernă", nu?
Precis ai o slujbă interesantă și toate căcaturile alea.
Ce te face să crezi că am ieșit cu Thomas?
Altfel de ce l-ai lăsa să te folosească așa?
M-ai prins aici.
Încă oftezi după el, nu?
De fapt eu l-am lăsat.
Fac cafă.
- Vrei o ceașcă? - Da.
Tu l-ai lăsat, zici?
- Pe bune? - De ce nu?
Armăsarul de societate miliardar Thomas Wayne nu e lăsat.
- E un început în toate. - Da' fioroasă mai ești...
TU ÎMI TREBUIEȘTI
Ce oră e?
Cam 7:00.
Ce zi e?
Vineri.
Ura...
Îți plac petrecerile, Martha?
Fantastic, nu?
Cine dracu-i tipul?
Aleister e un cum îi zice - satanist.
Satanist?
Stai pe pace, e de gașcă. Nimeni nu obiectează - e tare fin.
Nu știu ce să zic.
Doar nu ți-e frică, nu?
Te rog.
Păi atunci...
Patricia.
Țucă-mă, făptură.
Bună, fiară.
Ea cine-i?
Ea e draga mea prietenă Martha.
- El e Aleister Crowley. - Ce mai faceți?
Deja o ador.
Vom fi prieteni grozavi, Martha.
Timpul va spune, dle Crowley.
E nemaipomenită.
Mulțumesc tare mult că ai adus-o, Patricia.
Mâncați, beți, vă veseliți.
Nu-i fenomenal?
Hai să nu stăm prea mult.
Ești mai rea ca bulă de frate-meu.
Trăiește câta.
- Patricia... - Nu pot. Treabă.
Ți-e limpede ce-i de făcut?
- Nu dansezi, Martha? - Nu-s cu asta.
Cu ce ești tu?
Nu-s sigură că sunt cu ceva anume.
Fiecare e cu ceva.
Eu sunt cu iubirea.
Aia nu-i foarte satanic.
Din contră - Satana e iubire.
Unul din noi a fost informat greșit.
În inima ta știi că am dreptate.
În inima ta,
îl venerezi pe Satana exact ca mine.
Fiecare femeie frumoasă o face.
Te miști rapid.
Manevra asta de vrăjitor - e doar un rol elaborat, nu?
Da, firește.
Fiecare viață e un rol elaborat. A ta nu-i?
Doar nu îl venerezi pe Satana, nu?
E un mod sofisticat de a seduce femei.
Crezi că încerc să te seduc?
Cred că ai încerca să seduci și un cal mort.
Ciudat; cred că tu încerci să mă seduci.
Ochii ăia triști mă trag în ei - încerc din greu să rezist.
Romanticii cu aripi frânte
sunt o slăbiciune fatală a mea.
Așa să fie?
E așa lesne să-i faci fericiți și împliniți.
Și apoi așa lesne să-i frângi iar.
Îmi pare rău pentru soțul dumitale, dnă Thwaite.
Nu mă aștept să mă crezi, dar nu a fost opera noastră.
Nu te cred, dar am să te iert.
Nu sunt complet fără de vină eu însămi, sper că și dumneata mă vei ierta.
Firește.
Ai copii, dnă Gaunt?
- Câini. - Ce rase?
Doi lurcheri, diverși spanieli.
Noi avem labradori aurii.
Câinii sunt minunați, nu-i așa?
Așa simpli și cinstiți.
Dar și mănâncă căcat.
Să lăsăm flecăreala, vrei?
Organizația voastră e într-un haos deplorabil.
Deci vreți să facem armistițiu.
- Sincer, de data asta? - Vrem. Sincer.
Să lăsăm trecutul în urmă, dnă Gaunt.
Să arătăm lumii ce se poate face când două femei chibzuiesc împreună.
Să facem pace.
Țara se cufundă într-un desfrâu barbar sângeros.
Trebuie să ne întoarcem până nu e prea târziu.
De acord, cu întreaga mea inimă.
Începem cu începutul.
Ia-ți golanii soioși din stradă imediat,
iar eu voi face la fel.
Propun să redactăm
o scurtă declarație comună pentru ziare cât de curând posibil.
Punem la punct detaliile mai târziu.
Minunat.
Sunt așa fericită, dnă Gaunt.
Te pot îmbrățișa?
Dacă-i musai.
Ceau, Martha.
Patricia.
Ce dracu' se petrece?
- Ce? - Uită-te la tine.
Uită-te la tine.
Ai plâns.
Fiindcă-s fericită.
Bun. E vremea să plecăm.
Extra, extra!
Război civil evitat! Extra!
Corbii și Nenumiții declară armistițiu!
Război civil evitat!
Extra, extra! Mulțumesc, domnule!
Ăla va fi o problemă.
Frank Macetă? Sper să-ncerce, pedofilul dracului.
Alfie...
Da, știu, colega - fără scandal, scuze.
Încerc să par rațional, dar sunt ca pe ace tot timpul; nu știu ce să mă fac.
Futu-i.
Bună seara.
- Tu ce vrei? - Îmi caut sora.
- Pe bune? - Pe bune. Ai văzut-o?
- Îi place locul ăsta. - N-a trecut pe-aici.
- Dar pe Martha Kane? - Ce, și pe ea ai rătăcit-o?
- Erau împreună. Lipsesc de două zile. - Nu te pot ajuta, scuze.
- Nu poți ori nu vrei? - Ambele.
N-am încredere în tine. N-am avut, n-am să am.
Alfred, tu știi ce fac. Sunt spionul mă-sii, da?
Pun prea multe întrebări, spun prea multe minciuni - aia mi-e meseria.
Dar poți avea încredere în mine.
- Ți-aș putea fi bun prieten. - Bun, m-ai convins. Am acum.
Tu, prietene, ești mai cinic decât e sănătos.
De le vezi pe Martha ori Patricia, le zici să mă sune.
Te rog.
Facem, dle Wayne.
Ciocu' mic, bă, pulă, că-ți fac coaiele cercei.
- Scuze. - Calmați-vă.
- Păstrați-vă calmul. - Care-i problema?
Domnul nu vrea să-și achite nota.
- Așa e, domnule? - Tu ăi fi băiețașul de frunte?
- Crezi că te descurci cu mine? - Sper că nu va fi necesar, domnule.
- Sunteți nemulțumit de servire? - Da: băutura-i pișat, mâncarea, căcat.
Șapte sticle cu cea mai bună șampanie; 100 de stridii.
- Achitați nota. - Țucă-mă-n cur, buzerant sfrijit.
Am îngropat duzină de bărbați care te haleau ca dejun.
- Afară! - Te fut, colega!
Șezi cuminte.
Alfie!
Ești bine?
Da, nu prea rău.
Fericit acum?
Scuze, Bazza; știu că am fost deplasat, dar...
La lună plină,
adă-mi un trandafir roșu
și mâna stângă a unui ucigaș.
Cum de-a făcut-o?
BETLEEM
Cine-i?
Alfred.
Nu știu ce dracu' se petrece, dar am adus ce ați cerut.
Alfred.
Ce anume am cerut?
Da, acum îmi aduc aminte.
Cazul logodnicei sugrumate.
Cum ai pătruns aici?
- Contează? - Nu.
Dar sunt impresionată.
Bună treabă.
- Ce veți face cu mâna pe care v-am dat-o? - Eu? Nimic.
E doar un obiect greu de aflat - arată că ești mușteriu serios.
Lui Tigs îi place să le moșmonească, este?
Vorbind de mâini - ia-o pe a mea.
Zi-mi...
Visele tale.
N-am niciunul.
Credeam că voi fi însurat cu Esme.
Zic de visele tale din somn.
Le am, dar se duc cum mă trezesc.
- Nu țin minte. - Nimic?
Frânturi.
Sunt frânturi de vise frumoase ori urâte?
Au oamenii vise frumoase?
Ce vezi?
Iată-te, Alfie; îmi făceam griji de tine.
Eram în junglă, mamă.
A fost groaznic.
- Ce mi-ați făcut? - Nimic.
Poți pleca acum.
- Atâta-tot? - Atâta-tot.
Pare vrăjitoare de doi bani.
Trebuie să mai fie ceva.
Tot de-aia, flăcăi?
Mie doar un pahar cu apă, te rog.
Las-o-n futere, Spaniolule - du-te de-aici.
~ Colo eram când tandru mi-ai șoptit
~ Că m-ai iubit,
~ Mereu vei fi
~ Lili a mea de la felinar,
~ Lili Marlene a mea.
Alfred?
Da. Ce-i?
Ai ațipit o clipă.
Visam.
Ceaiul - era ceva în ceai.
Firește că era ceva în ceai.
Sunt vrăjitoare.
Dumnezeule.
El a făcut-o - căpitanul.
- A ucis-o pe Esme, așa e? - Nu știu - așa e?
Căpitanul.
Sper că ți-am fost de ceva ajutor.
Trebuie să pleci acum.
Alfie, slavă cerului - unde-ai umblat?
- Am ieșit cu băieții. - Întreaga noapte?
Bine c-ai ajuns cu bine acasă.
Ești rece ca gheața.
Și te-ai tăiat - cum ai făcut-o?
Nu știu - un fleac.
Fandosiții ăia din Londra își vor înghiți dinții când te vor vedea, nu, dnă Spicer?
Vor fi extrem de surprinși.
Arăt tare spilcuit, este?
Așa mândră-s de tine.
Dar aș fi vrut să aștepți nițel înainte de a pleca spre sud.
Să-ți recapeți toate puterile.
Sunt ca nou, draga mea.
Luatul revanșei și al drepturilor și salvatul țării sunt toate bune de zis, dar...
Făcutul e altă treabă.
Te suprasoliciți.
Nu - nicicând nu m-am simțit mai viu.
Mai plin de energie pasională.
Vânturile sorții suflă travers.
Îți mulțumesc, Bet.
- Lasă. - Nu.
Fără prietenia și generozitatea ta, aș...
Bună.
Ziceam, Peggy,
că datorez viața și sufletul adâncii voastre bunătăți.
- N-am să uit nicicând. - Ei, hai...
Zice că se-ntoarce la Londra imediat ce-s gata pregătelile.
- Sigur ești gata? - Vezi?
Am fost foarte fericit aici, dar datoria zice că trebuie să mă duc.
Nu-i vreme de irosit.
Atunci trebuie să te duci. N-am să spun că nu ne vei lipsi.
Veniți cu mine la Londra?
Amândouă?
Serios?
Păi am o bătălie în față. Îmi vor trebui prieteni loiali.
Prieteni pe care-i iubesc și în care mă încred.
La Londra... nu știu.
Mergem.
Splendid.
Și apoi toți au râs de el. Vă amintiți?
- Îmi amintesc. - Da.
Căpitanul...
- Tip înalt, subțire - fandosit. - Da, exact - ăla.
Măi să fie!
Mereuț, Doris.
Ce-i cu el?
Când l-am îngropat pe Spaniol, era acolo, se uita.
Tu fluierai "Lili Marlene".
I-am prins căutătura - a-ntors capul. Dar pentru o clipă, i-am văzut fața.
Curat crimă.
Am uitat de el; nu mi-a venit în minte toți anii ăștia.
- Alfred... - Cred că el a făcut-o.
Căpitanul - a ucis-o pe Esme să mă pedepsească.
- Mulți căpitani au vrut să te pedepsească. - Nu, cred că el a făcut-o.
- Vrăjitoarea ți-a spus asta? - Nu tocmai, nu.
L-am văzut... într-un vis.
Mai mult o vedenie, de fapt.
Dar limpede ca cristalul.
A așteptat.
A așteptat atâta timp să mi-o plătească.
Că l-ai făcut de râs acum cinci ani?
Uite, de ai putea vedea cum s-a uitat la mine, ai înțelege.
Mi-am amintit numele lui.
Căpitan John Fitz-Smytth Curzon,
Batalionul 3, Pușcași Rutland.
Am sunat la Biroul Evidențe Militare. A supraviețuit războiului.
Aici locuiește.
Alfie, doar să fim înțeleși:
n-ai încă nici o dovadă - nimic.
O senzație.
Fără vărsare de sânge.
Zi da, te rog.
Mda.
Ce mă-sa-i asta?
"Ha ha.
Puțin prea târziu, amice.
Să nu crezi că regret ori mă tem.
Mă bucur că știi adevărul."
Traducerea: Reef